Mai repede, oameni buni! Este o seară importantă!
Tu! Adună-te, omule. Concentrează-te!
- Da, maestre. - Comanda de la masa 21. Aperitiv.
O porție de ton natur, o burtă de porc.
Două porții de somon, un porumbel, o prepeliță.
Minunat. Poți s-o duci.
Iată că vine mâncarea.
- Scuzați-mă. - Poftă bună.
Poftă bună!
Eric, cum te-ar aranja încă 20 de milioane de dolari
pentru Mexisolar?
După ce văd fabrica.
Destul cu afacerile. Mâncați, beți. Fiți veseli o dată în viață.
Mâncarea asta este sublimă.
Sper. E foarte greu de obținut o rezervare aici.
Arthur?
Să cheme cineva ambulanța!
Ești mort, ce nasol.
Mai vrei? Vino s-o iei, prietene.
Am ceva special pentru tine.
Și eu am ceva special pentru tine...
- Nu arată prea bine. - Ce? Castle...
Atunci scoate capul afară, Patel, și poartă-te ca un bărbat.
- Cine este Patel? - Puștiul din India.
Mă bate de săptămâni, dar nu și astă seară.
Astă seară dau tot ce pot. Doare, nu?!
- Cam doare. Castle! - Ce-i?
Preferi să te joci cu un copil într-o lume imaginară sau cu...
în lumea reală?
- Vai de mine! - Ce-i?
- Trebuie să te gândești?! - Nu.
Nu trebuie să mă gândesc.
Vino încoace.
Faci mișto de mine? Las-o baltă.
- Am murit special pentru tine. - Sigur.
Haide, zău. Nu, nu e mama.
Mai rău. Ne vedem joi.
Îmi pare rău. Știi cum sunt când joc.
- Eram în pasă bună. Eram ca Gretzky. - Măcar Gretzky știa să înscrie.
Doare. Repet, îmi pare foarte, foarte rău.
- Mă ierți? - N-a trecut prea mult timp
de când, îmbrăcată cu ceva sexy, aveam un răspuns spontan de la tine.
Ce vrei să spui, că te consider deja a mea?
- Eu știu, Castle. Așa faci? - Salut. Victima e aici.
Se numește Arthur Felder, are 54 de ani.
Un investitor bogat.
Martorii spun că a mușcat din porumbel și a picat cu nasul în farfurie.
- Deci n-a fost reacție alergică? - Nu există niciun semn de anafilaxie,
dar pupilele mărite și saliva în exces sugerează o substanță străină.
- A fost otrăvit. - Așa pare, dar voi ști după analize.
Câte persoane au acces la mâncare înainte să fie servită?
- Esposito face cercetări chiar acum. - Acela este Eric Vaughn?
Da. A stat la masă cu victima.
- E inventatorul miliardar, nu? - Da.
Inventator, inovator și numărul opt la mine pe LUC.
Lista ultimei cine.
Tu și încă 12 persoane, oricine din trecut.
Întrebi care-i a mea? Mă bucur. Lincoln, Einstein, Ian Fleming,
John Lennon, Ioana d'Arc, Sinatra...
- Și tu, bineînțeles. - Prea târziu, Castle.
- Cine a făcut rezervarea? - Eu am făcut-o. Acum o săptămână.
Mai știa cineva că dl Felder va fi aici?
Da, cei de la biroul lui, dar nu știu cui ar fi putut ei să spună.
Domnule Vaughn.
Scuzați-mă.
Minunat. Mulțumesc.
Anchetăm o crimă. Am nevoie de toată atenția dv.
Îmi pare rău, vorbeam cu pilotul meu.
Familia lui Arthur este în Caraibe. Am aranjat s-o aduc cu avionul meu.
Foarte generos din partea dv., dle Vaughn.
Nu, te rog, spune-mi Eric. Tu cine ești?
- Detectiv Kate Beckett. - Și eu sunt Richard Castle.
- Scriitorul? - Da.
- Mama adoră romanele tale. - Îi aduc un exemplar cu autograf.
- Cât de bine cunoșteați victima? - Facem afaceri de mulți ani.
- Dar nu eram apropiați. - Știți cine ar fi vrut să-l omoare?
- Nu. Totul este îngrozitor. - Beckett.
- Scuzați-mă. - Desigur.
De obicei doar câțiva chelneri se ocupă de fiecare fel, dar acum
putea să fie cineva din afară. O ușă de la bucătărie era deschisă
și criminaliștii au găsit o vestă îndesată într-un tomberon.
Cere polițiștilor să întrebe în zonă
și eu vreau să vorbesc cu personalul de la bucătărie.
Bine.
- Ce-i? - Se pare că Vaughn e și pe lista ta.
Câte lucruri observi când ești atent, Castle.
Am lucrat ca picolo timp de doi ani.
Unde erai la ora 20:20?
La chiuveta din spate, curățam vasele.
Ai văzut pe cineva necunoscut prin bucătărie?
Da, cineva m-a atins în trecere.
Nu l-am văzut bine, dar îmi amintesc că nu mi s-a părut cunoscut.
- Îl poți descrie? - Nu prea. Scund, brunet, poate.
Totul se mișcă repede în bucătărie, l-am văzut doar cu coada ochiului.
- Ușa din spate stă mereu deschisă? - N-ar trebui să stea.
Se pare că Arthur Felder n-a fost un tip prea sensibil.
Și-a făcut averea din preluări ostile.
Acum două săptămâni a închis o fabrică de chimicale și a vândut-o pe bucăți.
200 de oameni și-au pierdut locurile de muncă.
Asistentul lui spune că au fost amenințați cu moartea după anunțarea închiderii.
Un prădător închide o fabrică de chimicale
și ajunge să mănânce papară, în cazul ăsta porumbel otrăvit.
E poetic, diabolic vorbind.
Eu și Castle vom vorbi cu Lanie
pentru a afla dacă este vreo legătură între otrăvire și fabrică.
Voi parcurgeți lista celor care au lansat amenințări
și aflați dacă a fost vreunul în apropierea restaurantului.
Nu este niciuna din substanțele chimice produse în acea fabrică.
Și cu ce a fost otrăvit?
Cu ceva destul de rar încât să nu apară la analiză
și la evaluarea toxinelor necunoscute.
Fac și alte verificări, dar pot spune că a fost un agent paralizant.
Că tot veni vorba de agenți paralizanți...
Pot să-l menționez pe Eric Vaughn?!
Vezi, Castle? E pe lista tuturor.
- Da, da, e impresionant. - Și atractiv.
Nu uita că e bogat. Iar accentul ăla...
- Măi să fie! - Mie-mi spui?!
Gata! Recunosc, bine?
Așa cum bărbații inferiori își doresc să fie în locul meu,
cei ca mine își doresc să fie în locul lui.
Dar asta nu ne ajută să rezolvăm cazul lui Arthur Felder.
- Ci dacă aflăm cu ce a fost otrăvit. - Pot să vă spun următorul lucru.
Otrava este sintetizată chimic și are un timp de acționare foarte rapid.
Ciupercile pe care le mânca nici n-au ajuns în stomac.
Mulțumesc. Stai, care ciuperci? Am văzut meniul.
Ciupercile au fost garnitură la prepeliță, nu la porumbel.
Așa este.
Dar Ryan zicea că Felder a cerut porumbel.
Da, e scrisul meu. Și e pe bon. Dl Felder a cerut porumbel.
Dar noi credem că a mâncat prepelița.
Prepelița otrăvită, Lucas. Cum a ajuns la el?
Cred că am făcut o greșeală.
Încă învăț meniul de primăvară, iar prepelița cu ciuperci
seamănă cu porumbelul cu inimi de anghinare.
- Maestrul țipa... - Ai încurcat comenzile.
Dacă Felder a cerut porumbel, cine a cerut prepelița?
Iată. Prepelița era pentru Eric Vaughn.
Nu pe Felder au vrut să-l omoare.
Încercau să-l omoare pe Vaughn.
CASTLE Sezonul 5 Episodul 21
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam
Comentarii pe www.tvblog.ro
Vrei să spui că otrava era pentru mine?
- Așa se pare. - Doamne Dumnezeule!
- Ce-o să-i spun soției lui Arthur? - Domnule Vaughn...
- Eric, te rog. - Eric, îți înțeleg preocuparea,
dar acum trebuie să ne gândim la tine.
Știi pe cineva care ar dori să te omoare?
Nu, dar nu ajungi unde sunt eu fără să-ți faci dușmani.
Când una din creațiile mele are succes, înseamnă că a altcuiva eșuează.
Și fiind foarte cunoscut, oamenii vor ceva de la mine
sau se înfurie pentru ceva ce nu pot controla.
Celebritatea are prețul ei.
Nu mă înțelege greșit. Nu mă plâng.
Sunt sigur că tu înfrunți zilnic situații mai grele.
Când cineva încearcă să te omoare, cred că ai tot dreptul să te plângi.
Dar de curând?
- Ai primit amenințări? - Nu știu.
Dacă oamenii mei nu cred că e serios, deseori nu se deranjează să-mi spună.
Asistenta mea Petra îți poate aduce dosarul.
Ne trebuie tot ce aveți,
angajați nemulțumiți, concurenți furioși, procese...
Tot ce aveți nevoie. Cel care a făcut asta e încă liber.
N-ar fi o prostie să presupunem că va încerca din nou.
Așa este. N-ar fi.
Pot desemna câțiva polițiști să te păzească,
dar cred că, până găsim responsabilul,
ar fi bine să-ți angajezi gardă de corp.
- Poftim. - Ce este asta?
Îți arăt că te apreciez.
Ce-ai discutat acolo cu Vaughn?
Am revăzut pașii anchetei, am discutat următoarele noastre...
Stai puțin. Asta-i... Ești...
Ești cumva gelos?
Gelos?
Da! Omul a câștigat premiul geniilor MacArhur.
Știi cui se acordă premiile astea? Geniilor.
Are o firmă care aduce apă curată în Africa,
iar cealaltă s-ar putea să vindece cancerul.
Da, când ești cu el într-o cameră, singuri, sunt puțin gelos.
- Și am văzut cum te-ai uitat la el. - Doamne, Castle. E Eric Vaughn!
Este printre cei o sută de oameni interesanți de pe planetă.
Sigur că mă extaziez puțin,
cum ai face și tu dacă ar apărea în ușă Bar Refaeli. E nesemnificativ.
Da, ai dreptate. Dar e... atât de impresionant.
Dar nu ești tu. În plus, ar putea avea orice femeie.
- Eu nu-l interesez. - Da, cum ar putea?
Am vorbit cu comisarul.
E de acord să-i asigurăm protecția domnului Vaughn.
Perfect. Am câțiva polițiști pe care aș vrea să-i recomand.
- Dl Vaughn te vrea pe tine. - Ce vrea?!
Domnule, sunt detectiv criminalist, nu gardă de corp.
Crede-mă că știu, dar ordinul vine direct de la comisar.
De ce nu angajează el o armată privată?
- Își permite. - Nu știu de ce, dle Castle.
Eu știu doar ce ordin am primit. O vrea pe Beckett și doar pe Beckett.
- Poate să facă asta? - Cred că tocmai a făcut-o.
Beckett pierde vremea cu Vaughn? Ai și de ce să fii îngrijorat.
Lista lui de cuceriri include cele mai sexy femei din lume.
Și spre deosebire de tine, elicopterul lui n-are nevoie de telecomandă.
Nu-l asculta. Beckett îți e fidelă. Nu va fi sedusă de farmecele lui.
- Serios? Și tu ai lăsa-o pe Jenny cu el? - Pe naiba! N-o las să se apropie de el.
Mersi! Dar nu sunt îngrijorat.
Nu sunt. Dar nu-mi vine să cred că poliția
o forțează să stea cu un tip bogat și afemeiat împotriva voinței ei.
- Da, e incredibil. - Nici n-a mai făcut-o.
Știți ce trebuie să facem? Să rezolvăm cazul, și încă repede.
Cu cât mai repede prindem criminalul, cu atât mai repede o luăm de lângă el.
Ce-am aflat despre vesta găsită în alee?
Tehnicienii n-au găsit fibre și n-au scos amprente de pe nasturi.
Nu. Să repete analiza. Cel care a purtat vesta este ucigașul.
- Știm. Am mai făcut-o. - Zău?!
Castle! Calmează-te. E posibil să avem altă pistă.
Polițiștii au arestat un vagabond în aleea în care a fost găsită vesta.
- Poate a văzut ceva. - Și de ce nu vorbim cu el?
Pentru că e beat pulbere. Vede dublu.
Ne va da o descriere mai bună când se trezește.
- Mă ocup eu de asta. - Ce vrei să spui?
Mă duc să-i fac cea mai bună cafea din viața lui.
Asta este o mare greșeală.
Cea mai bună cale de a te ține în viață
este să plec și să prind individul care a pus totul la cale.
Te subestimezi. Sunt sigur că le poți face pe amândouă.
Și ești dispus să pariezi cu viața? Nici măcar nu mă cunoști.
Cunosc suficient. Ai absolvit prima din clasă.
Ești cea mai tânără femeie din istoria departamentului ajunsă detectiv.
Ai cea mai mare cotă de rezolvare a cazurilor.
Și te-ai împotrivit tuturor regulilor ca să salvezi viața unui senator.
Știi cât de remarcabilă ești?
Nu știi.
Dacă cineva mă poate proteja, aceea ești tu.
Bună ziua, Eric. Am asigurat mai multă pază,
dar trebuie să discutăm despre Mexisolar.
Detectiv Beckett, David Anderson, avocatul meu.
Detectivul are grijă de mine, ocupă-te să aibă tot ce-i trebuie.
Dacă vă face probleme, îl ținem în conferințe cu investitorii.
S-ar putea să apelez la asta.
Eric, este important să menținem în funcțiune cercetarea la Mexisolar,
dacă vrem să lansăm Q3...
Am alcătuit rezumatele portofoliilor companiilor noastre, așa cum ați cerut,
împreună cu plângeri la adresa lor sau a domnului Vaughn.
- Vă pun la curent într-o oră. - Ar fi minunat, mulțumesc.
- Salut, Lanie. Care-i treaba? - Cauza morții.
Otrava a fost un agent sintetizat, transformat în armă chimică,
asemănător cu compusul organic saxitoxină.
- Saxitoxină? - Da, de obicei se găsește
la crustacee, dar nu și această versiune.
Cel care a creat-o are acces la un laborator foarte sofisticat
și aceasta a fost supraîncărcată. Apropo de supraîncărcare,
e adevărat că ești cu Eric Vaughn?
Știu că-l iubești pe Castle, dar, dragă prietenă...
- Pa, Lanie. - Pa...
Bună, Lanie. Eu sunt Eric Vaughn.
Iar tu ești absolut încântătoare.
- Saxitoxină? - Da, ați auzit de ea?
Am făcut un parteneriat cu un laborator universitar
pentru a dezvolta un antidot de generație următoare
pentru întreaga clasă de neurotoxine.
Și ați avut probleme cu cineva de la laborator?
- Cu Cindy. - Cine-i Cindy?
Cindy Paralti. Cercetătoarea șefă.
Acum câteva luni am ținut o conferință la Singapore.
- Băusem câteva pahare și... - S-a terminat rău, înțeleg.
De fapt a început rău.
Și-a exprimat sentimentele adânci pentru mine, pe care nu le împărtășeam,
iar când am refuzat, ea a suportat greu.
Se exprimă politicos. L-a hărțuit vreo două săptămâni.
Și încă lucrezi cu ea?
Este o cercetătoare foarte talentată.
Dnă detectiv, toți suntem uneori induși în eroare de inimile noastre.
Asta nu trebuie să pună capăt unei cariere.
Nici să pună capăt unei vieți. Și unde locuiește Cindy?
Lângă laboratoarele universității, în Lower Manhattan.
În oraș, aproape de restaurant.
Și are acces la saxitoxină.
Mi-am luat doctoratul în chimie la Cambridge.
Sigur că am auzit de saxitoxină.
Periculoasă substanță, Cindy. Ați lucrat cu așa ceva?
Da, ca și alte laboratoare.
Dră Paralti, am înțeles că ai avut o neînțelegere cu Eric Vaughn.
- Da. Și? - Există resentimente?
A fost dureros, dar mi-a trecut.
Serios? Nu pare să fie tipic pentru tine.
Trei foști iubiți au cerut ordine de restricție împotriva ta.
Le-ai zgâriat mașinile, le-ai tăiat cauciucurile.
Ca într-un cântec al lui Carrie Underwood.
Dar știi despre ce n-a cântat Carrie Underwood?
Folosirea unei neurotoxine la otrăvirea unui bărbat în restaurant.
Eric Vaughn a scăpat. Dar unul dintre însoțitorii lui n-a fost așa norocos.
Cineva a încercat să-l omoare pe Eric?
- Nu! N-aș face niciodată așa ceva. - Dră Paralti, ai avut acces la substanță.
- Unde ai fost seara trecută, Cindy? - La operă. "Madame Butterfly".
Puteți verifica.
Am aflat ceva.
După două cafele simple, una cu lapte și trei espresso, prietenul nostru
și-a revenit în sfârșit.
Spune că a văzut cine a ascuns vesta în tomberon.
- Era îmbrăcat în uniformă de picolo. - Stai puțin.
Adică nu era cineva din afară? A fost cineva de la Iago?
Da. I-am arătat fotografii ale angajaților de la Iago
și l-a indicat pe el. Cory Harrison.
Am vorbit cu el. A încercat să arunce pe altcineva.
Minte. Dă vina pe cineva din afară, când el e vinovatul.
- De ce să-l otrăvească pe Vaughn? - Să-l întrebăm.
- Cafea? - Nu!
Probabil că și eu ar trebui să mă opresc. Încă una.
- NYPD! - Poliția!
Aici!
Cineva a ajuns înaintea noastră.
Ai alergie la puful de gâscă?
O să supraviețuiesc. Spre deosebire de Cory Harrison.
Ucigașul a folosit o pernă ca "amortizorul săracului".
Nici intrarea n-a fost forțată. Poate îl cunoștea pe ucigaș.
Știa și ce-l așteaptă.
Am găsit răni de apărare la încheieturile lui Harrison.
Dar asta-i tot ce voi găsi. I-au fost spălate mâinile cu înălbitor.
Ștergând urmele și ADN-ul? Suspectul e un profesionist.
Da. Și cred că știu de ce a fost aici.
Laboratorul confirmă. Sticla din apartamentul lui Harrison
conține otrava care l-a omorât pe Felder.
Cineva l-a folosit pentru a otrăvi mâncarea lui Vaughn și a scăpat de el.
Înseamnă că rezolvarea enigmei este undeva în viața lui Harrison.
Poate știe cineva de la restaurant ce punea la cale. Să mergem acolo.
Nu. Dle Castle, tu și băieții vă puteți duce.
- Beckett se duce la hotelul Fairwyck. - Ce este la Fairwyck?
Eric Vaughn. Câtă vreme ucigașul umblă liber, vreau ca Eric să fie păzit.
A rezervat apartamentul prezidențial. De acum și până vom prinde autorul,
tu vei sta acolo cu el.
- În apartamentul prezidențial? - Domnule, vorbiți serios?
- Vreți să am grijă de el? - Insistă.
Se pare că l-ai impresionat.
- Domnule, eu... - Dnă detectiv, știu ce simți,
dar cel care l-a ucis pe picolo e profesionist. Poate lovi din nou.
N-o să pierd unul din cei mai influenți oameni din lume pe tura mea.
Una e să te ții după el, dar alta e să trăiești cu el.
Castle, nu trăiesc cu el.
Îmi fac pur și simplu meseria.
Sigur.
- Nu ai încredere în mine. - Ba sigur că am încredere în tine.
Ba n-ai. Despre asta e vorba. Altfel n-ar fi nicio problemă.
Mergem?
Da!
Pauză de cafea în vremurile astea? Chiar așa, băieți?
- Care-i problema ta, frățioare? - Tu, sun-o pe Jenny, iar tu, pe cine vrei,
fiindcă nu mergem acasă până nu rezolvăm cazul.
Ne-am înțeles? Să mergem la restaurant după răspunsuri.
Băieți, vorbesc serios.
E cea mai frumoasă ascunzătoare din câte am văzut.
Daca cineva încearcă să te omoare, măcar să profiți cât poți.
Ar fi bine să trec la treabă.
Scuză-te față de Novatech
și să anulăm călătoria la Mexisolar până la vară. Mulțumesc, Petra.
Când ai avut ultima întâlnire cu Sussman?
- Nu-i Sussman. - Dar l-ai concediat.
Și a fost condamnat pentru delapidare.
- Mie îmi pare suspect. - Omul a greșit și a plătit.
Dar am internat-o pe mama lui într-un centru de asistență socială.
Jeff a fost foarte recunoscător. Nu este el.
Aștepți pe cineva?
Mi-am luat libertatea de a comanda ceva la room-service.
Bună seara, doamnă. Pot intra?
- Nu. Îmi pare rău. - Stai!
După modul în care a fost ucis Felder,
aș prefera ca pregătirea mâncării să fie supravegheată de oamenii mei.
Măcar șampania pot s-o iau? Este sigilată.
Bine.
Scuză-mă. Poftim.
Vă mulțumesc, domnule!
Voi cere să ne aducă niște mâncare.
Nu-i nevoie. Avem principalul.
- Îți torn un pahar? - Nu, mulțumesc. Sunt de serviciu.
Îți iei munca în serios. Îmi place lucrul ăsta.
Mă face să mă simt în siguranță.
Dumnezeule!
Ai pățit ceva?
Nu. Cred că va trebui să mă aperi de mine însumi.
Mă duc să-ți aduc niște gheață.
Știți ceva? Mă bucur că a murit Cory.
Restaurantul meu a fost închis după cele întâmplate.
Dacă știam ce-a făcut, îl omoram cu mâna mea.
Noi credem că cel care l-a pus să-ți otrăvească mâncarea
l-a omorât. Vrei să te răzbuni? Ajută-ne să-l găsim pe ucigașul lui.
- Ce vreți să știți? - Ai observat ceva neobișnuit la Cory?
- Da. Ticălosul a întârziat. - Poftim? Asta-i tot?
Nu înțelegeți. Nimeni nu întârzie niciodată.
E una dintre regulile mele. Trebuia să-l concediez pe loc.
- De ce nu l-ai concediat? - Din cauza privirii lui.
Parcă văzuse o fantomă. Pățise ceva în ziua aceea.
Ceva rău.
Poftim. E bună pentru umflătură.
Da, dar nu și pentru mândria mea.
Cu felul tău de a fi puteai să te faci doctoriță.
Eu? Nu, nu. Poate avocat. Am făcut un curs de pregătire la școala de drept.
Puteam să te reprezint în cazul împotriva dopului.
Dar în schimb ai devenit polițistă. De ce?
A fost ucis cineva de lângă mine și asta...
a schimbat lucrurile și pe mine.
Eu trebuia să fiu arhitect. Da, serios.
Dar a murit sora mea când eram în facultate. Malformație cardiacă.
Așa că am renunțat la studii și am inventat o valvă cardiacă.
A fost primul meu patent.
E uimitor modul în care soarta schimbă vieți, nu-i așa?
Ar trebui să mă întorc la lucru.
Cel puțin să bem un pahar cu șampanie. Doar am suferit pentru ea.
Bine.
Dacă o spui așa...
- Dar să fie jumătate de pahar. - Haide, trei sferturi.
Am vorbit cu prietena lui Cory Harrison.
Spune că el era bine dispus când a plecat de la ea ieri dimineață.
Înseamnă că s-a întâmplat ceva între casă și restaurant.
Așa este. Ne-am interesat care erau obiceiurile lui Cory.
În fiecare dimineață pleca de acasă, își lua fiica și o ducea la grădiniță.
Mergea pe jos până la stația de autobuz și lua expresul până în oraș.
- Căpitane, sunteți aici. I-ai spus? - Da.
Asta este înregistrarea de ieri din stația de autobuz.
Arată-i. Arată-i... Mulțumesc.
Iată-l pe Cory vorbind cu un bărbat.
Și aici este expresul,
dar Cory îl ratează. Întârzie la serviciu.
Riscă să fie concediat doar ca să stea de vorbă cu el.
- Ce știm despre el? - Nimic. Nu-l putem vedea bine.
- Parcă știe că acolo e camera. - Dar aici devine interesant.
- Cum fac... - Acela.
Aceea este sticla cu otravă.
Și după ce a otrăvit mâncarea cu ea,
tipul ăsta s-a întors și l-a împușcat pentru a scăpa de griji.
El este ucigașul vostru.
Aș vrea să vă ajut, dar pur și simplu nu-l cunosc.
Ryan, să revedem filmarea. Trebuie să aflăm cine este.
Scuzați-mă.
Se pare că voi doi vă distrați.
- Castle... - Dar pijamaua?
Din flanel sau lenjerie elegantă?
Doamne, parcă ai fi tata când m-a lăsat în tabăra de vară.
În tabără v-au servit cu șampanie?
Am fost politicoasă. Castle, tu crezi că eu vreau asta?
- Crezi că am cerut să fiu aici? - Cred că profiți cât poți.
- Știi că prefer să fiu cu tine. - Atunci rămân și-l protejăm împreună.
Nu, nu te las să faci asta. Nu te las să transformi ancheta
într-o competiție bolnavă.
Nu îngreuna situația mai mult decât trebuie.
- Te rog! - Bine.
Dar numai pentru că m-ai rugat.
De vreme ce nu-i putem vedea fața,
sper să existe altă cale să-l identificăm.
Din fericire nu avem doar fețe, dle detectiv.
Permisul de conducere al lui Harrison spune că avea 1,65 m.
Celălalt pare să aibă 1,90 m.
Postura este o indicație a curburii spinale.
Aș zice că are în jur de 40 de ani.
Privește-i mâna. Face două mișcări distincte.
Întâi îl prinde pe Harrison de braț, apoi îi dă sprayul cu otravă.
E stângaci.
- Uită-te la gâtul lui. - E un bandaj.
Poate acoperă o rană recentă sau un tatuaj.
Cred că știu cum l-a făcut pe Cory să otrăvească mâncarea.
Să nu spui că l-a plătit. N-am găsit nimic.
Poate că e ceva mult mai personal.
Am întrebat la grădinița la care merge fiica lui Cory.
L-a recunoscut o profesoară când i-am arătat imaginea.
L-a văzut cu o zi înainte, dădea târcoale școlii.
L-a amenințat că-i face ceva fetei dacă nu otrăvește mâncarea?
Ar putea explica de ce era supărat când a ajuns la restaurant.
- Rezultatul de la balistică? - Glonțul e destul de turtit,
dar cred că se potrivește cu altul din bază.
Vom ști mai multe în câteva ore.
Gata, tată. Pe cutie scria ceva despre infuzie calmantă din plante.
Oricum, e un ceai calmant și tu trebuie să te calmezi.
Cum să mă calmez? E Eric Vaughn!
Tată, Beckett te iubește. Ai puțină încredere în ea.
E la fel ca atunci când l-a păzit pe senatorul Bracken.
Ai dreptate. Numai că atunci când l-a păzit pe Bracken
n-au dat o petrecere în pijama la un hotel elegant.
Să recunoaștem. Comparativ cu Bracken, Eric Vaughn e George Clooney.
Ba nu. Eric Vaughn e mult mai sexy decât Clooney.
- Ce-i? Este. - Iar Beckett îi asigură paza
la hotelul Fairwyck.
Îi aminteam tatei că Beckett este profesionistă.
- Și complet angajată în relația lor. - Ei bine... nu complet.
- Ce vrei să spui? - Păi n-are inel pe deget, nu-i așa?
Teoretic... nu-i cu adevărat angajată în niciun fel.
Pa.
Am nevoie de mai mult ceai calmant.
Beckett, balistica a găsit mai multe corespondente
ale armei cu care a fost omorât Cory.
A fost folosită în patru crime comise în afara statului.
Unde s-au comis crimele?
În Detroit, Chicago, Las Vegas și Memphis.
N-au existat dovezi suficiente, dar a apărut un nume. Thomas Barber.
42 de ani. Fost asasin plătit cu legături în crima organizată din Chicago.
Acum e liber profesionist. Îți trimit fotografia lui.
E omul pe care l-am văzut în filmarea din stație?
Da, se potrivește ca înălțime, vârstă și locul ciudatului tatuaj de pe gât.
Dă-l în urmărire și verifică documentele avioanelor, trenurilor
și ale altor mijloace de transport. Și ține minte
că omul acesta este un asasin plătit. Dacă îl găsim,
îl vom găsi pe cel care l-a trimis.
S-a făcut. Te țin la curent.
- Va fi bine. - Știu că va fi.
Am lucrat cu cei mai buni, dar tu dai clasă oricăruia
înainte de prima cană de cafea. Mă simt complet protejat în grija ta.
După doar două zile de când m-ai cunoscut?
Nu, după doar două minute de când te-am cunoscut.
Și crezi că m-ai descifrat?
Cu excepția unui lucru. Tu și Castle sunteți...
- Da. - E ceva serios?
Da. Se poate spune că e ceva serios.
Dar adevărul este că nu știi. Altfel n-ai fi ezitat.
Nu-i asta. Doar că n-am discutat niciodată despre relație. Asta-i tot.
- De ce nu? - Pur și simplu.
- Atunci e un prost. - Nu, este...
Este ceva mai complicat.
Kate, nu-i nimic complicat atunci când cunoști o femeie ca tine
și știi ce să faci.
Nu. Jos!
- Beckett! - Bună, Castle. N-am pățit nimic.
- Foarte bine. - Bine, mulțumesc, căpitane.
Vaughn e deja la secție.
Gates îl ține acolo până găsim altă ascunzătoare.
De preferat fără ferestre prin care pot să tragă lunetiștii.
Glonțul a venit din hotelul de vizavi.
Polițiștii îl caută pe Barber, dar nimic până acum.
De unde a știut că tu și Vaughn sunteți aici?
Poate ne urmărește de la tentativa eșuată din restaurant.
Beckett, nu-mi place să-ți fac asta, dar trebuie să-ți iau declarația.
- Nicio problemă. - Unde stăteai la prima împușcătură?
Eram... exact aici.
Bun. Și Vaughn unde era?
- Aici. - Aici?
De ce stătea atât de aproape?
Nu pricep.
Dacă el stătea acolo,
atunci glonțul ar fi trecut chiar prin capul lui.
Cum de a ratat Barber?
Înainte de prima împușcătură Vaughn s-a împiedicat.
S-a împiedicat?
Copiii și bătrânii se împiedică. Dar el?
- Nu știu. S-a împiedicat și gata. - A mâncat aperitivul greșit,
evitând otrăvirea, apoi s-a împiedicat exact la momentul potrivit
și a evitat glonțul tras de asasin prin fereastră.
Nimeni nu-i atât de norocos. Ce se întâmplă, Kate?
M-a sărutat.
- Ce-a făcut?! - Cred că am tot ce-mi trebuie.
N-o să te mint. Vorbeam despre tine,
despre relații și el m-a sărutat.
Dar n-a însemnat nimic. Nu pentru mine.
Dacă el te-a sărutat, tu de ce nu l-ai împins?
Tocmai de aceea nu a murit.
Recepționerul de la hotelul de vizavi l-a recunoscut pe Barber.
- S-a înregistrat cu nume fals. - L-ați găsit?
Nu, dar a sunat din cameră un singur număr de mai multe ori.
N-o să ghiciți pe cine a sunat Barber.
Dră Paralti, au apărut informații noi de când ai fost aici.
Tatăl tău a avut probleme financiare de 75 000 de dolari.
Era aproape să piardă ferma familiei, dar și-a revenit brusc.
- Ce legătură are asta? - Ne poate explica
de ce ai făcut ceva ce n-ai fi făcut altfel.
Adică să predai o doză mortală de neurotoxină
în schimbul banilor pentru datorie.
Nu știu despre ce vorbiți.
Ce-i asta?
Înregistrarea apelurilor telefonice efectuate de Thomas Barber.
Asasin plătit. Apeluri către tine.
Ascultați-mă, vă rog, n-am știut că vrea să facă rău cuiva.
Mi-a spus că e de la un laborator concurent și că vor să ia patentul.
Eram supărată pe Eric și aveam nevoie de bani.
- Unde v-ați întâlnit? - Nu ne-am întâlnit.
Am vorbit la telefon, iar eu am lăsat fiola într-un loc stabilit.
- Cum te-a plătit? - A zis să-mi fac un cont offshore.
Banii au venit a doua zi după livrarea fiolei.
Băieți, fiți atenți. Banii au venit prin transfer bancar.
Cu ajutorul lui Cindy le-am luat urma până la o companie mexicană.
- Se numește Mexisolar. - L-am auzit pe Eric vorbind de ea.
Ce legătură are o companie mexicană cu Eric Vaughn?
Este a lui. În seara în care Arthur Felder a fost otrăvit
aranjau o vizită la sediul companiei. Felder voia să-și dubleze investiția.
Ceea ce se întâmplă este legat de această companie.
Mai este ceva. Persoana care a autorizat transferul bancar
în contul lui Cindy este Eric Vaughn.
- Se pare că el a pus totul la cale. - Nu se poate.
Am vorbit la telefon cu consulatul din Tijuana.
Compania Mexisolar nu există.
Au închis o fabrică din Mexicali cu câteva luni în urmă.
N-are niciun sens.
Dimpotrivă, prieteni.
Pentru prima dată este limpede.
Mexisolar este o înșelătorie. Eric Vaughn a folosit-o pentru a jecmăni investitorii.
Vaughn are o avere de miliarde de dolari.
- Nu se pretează la înșelătorii. - Vai, Beckett...
La fel s-a spus despre Bernie Madoff. Spre deosebire de Madoff,
probabil că întregul imperiu al lui Vaughn este un castel de nisip.
Dacă Felder urma să viziteze fabrica Mexisolar,
ar fi aflat despre înșelătorie. Castelul de nisip s-ar fi prăbușit.
Eric Vaughn nu putea permite. Și ce cale mai bună să scapi de crimă
decât devenind tu însuți ținta?
Nu înțelegeți? Totul este o șaradă.
El este criminalul. Ne-a jucat pe degete.
Mai mult pe tine.
Dintre toate mărturisirile obținute de-a lungul anilor,
aceasta va avea un loc special în inima mea.
Castle, mă duc acolo... singură.
Dar suntem o echipă. Și universul îmi cere să văd cum se năruie.
Nu. Acum este vorba de arestarea lui Vaughn și nimic altceva.
Nu-ți face griji. Se va nărui.
Lasă storul ridicat.
Nu știu pentru care din cele două să fiu mai supărat.
Pentru că cineva a încercat să mă împuște sau că tu m-ai împins.
Hai să discutăm despre asta.
Despre atentatele la viața ta și despre Mexisolar.
- Ce-i cu Mexisolar? - Compania ta.
- Cea care nu există. - Cum să nu existe?
Eu am fondat-o și am investit milioane în ea.
La fel ca Arthur Felder. A investit 30 de milioane.
Și acum nu mai este nimic.
- Ce-i asta, o glumă? - Nu. Este Mexisolar.
Nu, nu, e o prostie. Compania este solvabilă.
Fabrica noastră este foarte modernă. Am văzut rapoarte, am semnat contracte.
Ca acestea? Sunt frauduloase.
- Nu este posibil. - Cum să nu fie? Tu le-ai semnat.
Personalul meu îmi dă zilnic zeci de documente să semnez.
- E compania ta. - Da.
Dar nu supraveghez lucrul de zi cu zi.
Atunci cine o face?
- Frumoasă povestire, dnă detectiv. - Este. Are de toate.
Furt, trădare, crimă
și pe tine sustrăgând milioane de dolari de la Mexisolar.
Dar din moment ce l-ai pus pe Eric Vaughn să semneze rapoartele,
nimeni nu s-a uitat cu atenție la companie.
Până când Arthur Felder a vrut să vadă unde se duc banii lui. Și nu se putea.
- Credeți că l-am omorât pe Arthur? - Da, dar pe Vaughn ai vrut să-l omori.
Știai că documentele vor arăta că el a delapidat compania.
Așa că ai angajat un asasin, doar că el a greșit omul.
- Nu aveți niciun fel de dovadă. - Nu fi așa de sigur.
Banca prin care ai transferat banii lui Cindy Paralti a prins un IP.
Și l-a urmărit până la computerul tău.
S-a terminat, David.
N-am furat banii,
am făcut niște pariuri care n-au dat rezultatul scontat.
Am luat fondurile fabricii Mexisolar și am pariat la dublu.
Asta ar fi făcut Eric.
La dracu!
Gaura devenea din ce în ce mai mare.
Ar fi ieșit la iveală și însemna să fac închisoare.
Nu am avut de ales.
E uimitor cum poți să cunoști pe cineva de zece ani
și să nu-l cunoști deloc în realitate.
Să cunoști pe cineva de câteva zile și să simți că-l cunoști atât de bine.
Vei fi fericit să afli că agenții FBI l-au prins pe Thomas Barber
încercând să treacă granița canadiană. Așa că...
s-a terminat.
Da, cred că s-a terminat.
- Ai grijă de tine, Eric. - Și tu, Kate.
Pleci?
Știi...
ai o femeie extraordinară.
Știu.
Oare?
Ce este, Castle? Stăteam foarte comod pe canapea.
Trebuie să fac ceva, ceva ce trebuie să vezi.
Așteaptă! N-am spus
că nu vreau să te mai joci niciodată.
Stai liniștită. Mai am cabluri. E doar simbolic. Dar ai dreptate.
Te-am subapreciat. Nu se va mai întâmpla. Astă seară...
eu sunt personajul principal.
- N-ar trebui să fiu eu? - Nu.
Astă seară îți voi face...
un masaj romantic complet.
- Castle. - Da.
Încotro ne îndreptăm?
Spre dormitor. Vino. O să-ți placă la nebunie.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro